Zpráva ze zahraniční služební cesty do Itálie

PhDr. Eva Gregorovičová

Ve dnech 26. 9. – 13. 10. 2006 jsem vykonala na základě prováděcího plánu k mezistátní kulturní dohodě uzavřené mezi Českou republikou a Itálií zahraniční služební cestu do Státního archivu ve Florencii (dále jen ASFi) v Itálii. Cesta i s dopravou si vyžádala 18 dnů, z toho 2 dny trvala doprava. Služební cestou jsem navázala na svůj předcházející výzkum. Dlouhodobé studium se týká průzkumu vztahů mezi fondem Rodinný archiv toskánských Habsburků (dále jen RAT) a fondy ASFi, vzniklými v období panování členů sekundogenitury habsbursko – lotrinského rodu v Toskánsku v letech  1737 – 1859. 
         Letošní výzkum fondů ve Státním archivu ve Florencii byl rozdělen na dvě části.  Pokračoval tak, jako v uplynulých letech podle programu, studiem fondu „Segreteria e Ministero degli Affari Esteri 1814 – 1860“ (Sekretariát a Ministerstvo zahraničních věcí) pro porovnání souvislostí s dochovanou dokumentací toskánských zastupitelských úřadů se sídlem v Paříži, Vídní, Římě a Neapoli z let 1814 – 1873 v RAT. Z tohoto fondu bylo prostudováno celkem 12 filz a 1 protokol. V druhé části jsem se zaměřila na soupis pomůcek ke sbírkám a fondům zahrnujícím kartografický materiál a na studium inventáře S/20 „Miscellanea di Piante“, který podchycuje sbírku map a plánů ASFi vzniklou v období panování toskánských Habsburků. 

I. Ministerstvo zahraničních věcí
	Nejprve jsem prostudovala zbývající filzy vzájemné korespondence florentské centrály „Segreteria e Ministero degli Affari Esteri“ s rakouským vyslanectvím v Neapoli z let 1844 - 1848, tj. filzy 2594 a 2595. Tak, jak bylo zjištěno studiem již v loňském roce, je vidět, že v Neapoli neměl toskánský panovník trvalé diplomatické zastoupení na úrovni vyslanců. Od roku 1841 se ve fondu totiž vyskytuje jen korespondence mezi  MZV ve Florencii a Rakouskou legací v Neapoli, která zastupovala zájmy Toskánska a plnila pro velkovévodu Leopolda II. diplomatické povinnosti při neapolském královském dvoře. V diplomatickém zastoupení toskánského vyslance tu působil do 1844 hrabě Lebzeltern a později hrabě Schwarzenberg. Jak demonstruje dochovaný materiál, oba rakouští vyslanci nezasílali Leopoldovi II. mnoho obsažných zpráv o politické situaci či diplomatických  depeší a nót, tak jako toskánští vyslanci v Paříži, Vídní či Římě, spíše jejich úlohou bylo zprostředkovávat styky mezi členy obou královských rodin, protože Leopold II. měl za manželku dceru neapolského královského páru. Filza 2594 nazvaná „Carteggio con il Rapresentante Cesareo alla Corte delle Due Sicilie“  obsahuje dokumentaci z roku 1844 – 1845. Filza 2595, která nese na hřbetu stejný titul jako filza předcházející, uchovává dokumentaci obdobného obsahu ze let 1846 – 1848. 
	Pro úplnost a pochopení, jak fungovalo toskánské zastoupení v Neapoli v období vlády Petra Leopolda a Ferdinanda III., jsem prostudovala dokumentaci filzy 2344 „Carteggio con Bonechi Agente Toscano a Napoli“ z let 1765 – 1794, kde jsou uchovány materiály diplomatického a politického charakteru. Jde především o originální čistopisy zasílané z Florencie  Bonechimu, označené na zadní straně každého dopisu údaji o místu a datu vypravení dopisu Bonechimu a o tom, kdo dopis vydal, tj. podepsal – uváděno je jméno sekretářů florentského úřadu zahraničních věcí a kabinetu. Postupně se tu vystřídala jména toskánských sekretářů hraběte Albertiho, markýze Botta Adorno a kabinetních sekretářů Fulgera a Humbourga. Podle toho, že se jsou to originály čistopisů adresovaných toskánskému agentovi Bonechimu do Neapole, je evidentní, že se jedná provenienčně nikoliv o materiály toskánského agenta v Neapoli, ale o písemnosti vyšlé z centrály zahraničních věcí a kabinetu ve Florencii. Tzn., že je to část registratury patřící toskánskému pověřenci zastupujícímu toskánské zahraniční zájmy na královském dvoře Království obojí Sicílie v Neapoli. Ze stejného období 1765 – 1829 je i korespondence mezi toskánskými velkovévody a neapolským králem „Carteggio tra S. A. I. e R. e il Re di Napoli“ ve filze 3049 obsahující především zdvořilostní výměnu pozdravů a informací osobního charakteru mezi panovníky. Nalézají se tu písemnosti nejen toskánských velkovévodů z habsbursko – lotrinského rodu Petra Leopolda, Ferdinanda III. a Leopolda II., ale také korespondence z období, kdy bylo z Toskány vytvořeno Etruské království, až do Vídeňského kongresu (1801 – 1814). Je to korespondence Bourbonů Ludvíka a Marie Luisy a později Napoleonovy sestry Elisy Bacciochi s neapolskými králi. Kromě toho filza obsahuje ještě složku „Napoli. Credenziali e ricredenziali a favore del Balì Pignatelli e del Duca di Sangro“, v níž je uložena korespondence mezi představiteli obou královských dvorů z let 1795 – 1798. Pignatelli byl mimořádným toskánským vyslancem velkovévody Ferdinanda III. na neapolském dvoře.
	Mimořádný význam z hlediska zachycení politické a diplomatické situace na Appenninském poloostrově, ale i v Evropě, mají velmi podrobné situační zprávy toskánského ministra zahraničních věcí z období od 28. 5. až 14. 7. 1849, které zasílal na vědomí velkovévodovi Leopoldu II. do exilu, které jsou pod titulem „Rapporti del Ministro a S. A. I. e R. il Granduca in Napoli dal 28. Maggio al 14. Luglio 1849“ uloženy ve filze 2663. Tyto koncepty  relací podrobně mapují rozbouřené politické a diplomatické události vzedmutého italského a evropského revolučního hnutí. Kromě těchto zpráv se tu nacházejí neméně důležité šifrované dopisy, včetně jejich dešifrované podoby, zplnomocněného toskánského vyslance v Neapoli Lenzoniho pod názvem „Carteggio in Cifra col Ministro Toscano a Napoli. Mesi di aprile, maggio, luglio, agosto“ spolu s další Lenzoniho  šifrovanou (dešifrovanou) korespondencí z let 1849 – 1850. Mimo to se tu pod  názvem fasciklu „Cifra col Conte di Lebzeltern Ministro Austriaco a Napoli, Gennajo 1833“ zachovaly dopisy, šifrovací a kódovací tabulky z roku 1833, které užíval rakouský vyslanec. Šifry a kódy nápadně připomínají šifrovací a kódovací systém, který se objevuje v RAT v korespondenci Ferdinanda III. z doby napoleonských válek.
	Z období Leopoldova exilu v roce 1849 se dochovala ve filze 2642 „Ministero degli Affari Esteri Governo provvisorio“ obsahově politicky a diplomaticky důležitá  korespondence ministerstva zahraničních věcí toskánské prozatímní vlády s toskánskými zastupitelstvími v zahraničí související úzce s materiály předcházející filzy 2663. Mezi písemnostmi je tu i korespondence s toskánskými legacemi v Římě, Paříži a mimořádným toskánským vyslancem na kongresu v Bruselu. Bohatá je tu také dokumentace demonstrující zárodky nového sjednoceného italského státu (Florencie – Řím – Turín – Piemont). Kromě diplomatické a politické korespondence lze tu vysledovat rozsáhlou činnost toskánských konsulární úřadů a jejich řízení, včetně oběžníků.  
	Nesmírně důležitá  je dokumentace filzy 2588 „Ministero Ricasoli dal 1° Agosto 1859 al 27. Marzo 1860“, tedy materiály z období těsně po odchodu toskánských Habsburků, z období správy toskánského velkovévodství prozatímní toskánskou vládou až do připojení Toskánska k Piemontsko – sardinskému království pod savojskou dynastií včele s králem Viktorem Emanuelem I. Tyto dokumenty svědčí o tom, že v tomto přechodném údobí toskánská prozatímní vláda stále ještě využívala pro své diplomatické aktivity stávající zastupitelské úřady, které teprve po sjednocení Toskánska s Piemontem přešly plně do soukromých rukou vyhnané toskánské habsbursko – lotrinské sekundogenitury. Jejich dokumentace po zrušení na počátku 70. let 19. století přešly do archivu Ferdinanda IV. a dnes tvoří fondovou část RAT.
	Z hlediska doplnění a rozšíření znalostí o vzájemných vazbách toskánského ministerstva zahraničních věci a diplomatického zastoupení cizích států na území Toskánska jsou důležité filzy 2559 a 2560 „Carteggio con le Legazioni Estere in Toscana“. Neméně důležitou je i dokumentace filzy 2597 „Carteggio con diversi Governi esteri“ 1852 – 1854, obsahující korespondenci toskánského MZV s vládami v Bavorsku, Sasku, Modeně, Sardinii a Parmě. Jedná se tu ale spíše o běžné diplomatické záležitosti patřící do resortu ministerstva zahraničních věcí (pasy, víza, občané Toskánska, udělování řádů, než o výměnu diplomatických nót na vládní úrovni).
	Pro zmapování struktury konsulárního zastoupení toskánského státu v zahraničí je nejlépe využít dokumenty z filzy 3028 „Agenzie Consolati Toscane all´Estero“ obsahující výkazy a podklady k organizaci různých úrovní toskánských konsulátů z let 1830 – 1859. 
Pro porovnání s vedením protokolů agendy vydání či prodloužení pasů a víz dochovaných v RAT, v části Zastupitelské úřady, byl prostudován 1 protokol č. 2746 „Registro dei visti, passaporti dal gennajo 1815 al settembre 1816“.
Vzhledem k 160. výročí narození arcivévody Ludvíka Salvátora ve Florencii v roce 1847 jsem se opět zabývala materiály filzy 2875 „Nono parto di S. A. I. e R. la Granduchessa Maria Antonia. Nascita di S. A. I. e R. l´Arciduca Luigi Salvatore Maria Giuseppe…. „ k upřesnění některých údajů. 
Průzkumem výše uvedených filz bylo v podstatě dokončeno studium dokumentace korespondující s písemnostmi toskánských legací v Paříži, Římě, Vídni a Neapoli, které tvoří v RAT samostatnou fondovou část „Zastupitelské úřady, 1814 - 1874“, jež byla zpřístupněna velmi jednoduchým inventářem L. Špétovou v 1964.

II. Kartografický materiál ve Státním archivu ve Florencii
 	
	Vzhledem k probíhajícímu zpřístupňování Sbírky map a plánů Rodinného archivu toskánských Habsburků, bylo nutno se podrobněji seznámit nejen se všemi fondy, které kartografický materiál v ASFi obsahují, ale především podrobněji prostudovat inventář florentské sbírky map a plánů, která vznikala obdobným způsobem, jak se po letmém seznámení s tématem dá usuzovat, jako dnes pražská sbírka toskánských map. 

a) Sbírka map a plánů: „Miscellanea di Piante“. Inventář S/20:  Documenti geocartografici nelle biblioteche e negli archivi privati e pubblici della Toscana. 2, I fondi cartografici dell´Archivio di Stato di Firenze. I – Miscellanea di Piante a cura di Leonardo Rombai, Diana Toccafondi e Carlo Vivoli. Firenze, Leo S. Olschki Editore, 1987. – úvod: o vzniku, pořádání a inventarizaci sbírky viz Toccafondi, Diana – Vivoli, Carlo: La Miscellanea di Piante: Problemi di trasmissione, ordinamento ed inventariazione della documentazione cartografica. Tamtéž, s. 25 – 53. Inventář zahrnuje 775 inventárních čísel a rozsah tištěných stran je kolem 500. Teoretický úvod je rozdělený na 2 části. V první stati L. Rombai provádí analýzu map a plánů z hlediska kartografického, obsahového a tématického. V této fázi přípravy zpřístupnění Sbírky map a plánů RAT je však mnohem důležitější teoretický úvod florentských archivářů D. Toccafondi a C. Vivoliho, protože v něm jsou objasněny důležité problémy týkající se vzniku sbírky, jejího původního a současného uspořádání a následné inventarizace. Velmi cennou je i připojená  tabulka toskánských délkových měr s převodem na metrovou soustavu, které se vyskytují samozřejmě i v měřítkách map a plánů RAT.

b) Soupis pomůcek sbírek a fondů ASFi s kartografickým materiálem

Sbírky: 
•	Miscellanea di Piante,  S/20
•	Miscellanea di piante dei  Ministeri dell´Interno e delle Finanze, Inventario sommario, s. 73 – 79, N/165

Fondy:
•	Piante antiche dei confini, N/280
•	Piante dei Capitani di Parte Guelfa, N/151
•	Piante dei Capitani di Parte Guelfa, Popoli e Strade, N/358
•	Piante dei Ponti e Strade, N/156
•	Piante del Ministero delle Finanze, N/165, s. 35 – 71
•	Piante del Ministero dell´Interno, N/161, s. 111 – 126 
•	Piante della Certosa di Firenze, N/438
•	Piante della Direzione Generale delle Acque e Strade, N/172, s. 71 - 95
•	Mappe del fondo Lorena dell´Archivio di Stato di Praga, M/6 – soupis diapozitivů map a plánů z RAT, Sb. map zapůjčených na výstavu do ASFi 1990 – 1991
•	Piante della Direzione Generale delle Acque e Strade, Schedario analitico, N/384
•	Piante dell´acquisto Gonnelli, N/368
•	Piante dell´Amministrazione generale delle R. Rendite, N/283
•	Piante dello Scrittoio delle Fortezze e Fabbriche, N/281
•	Piante dello Scrittoio delle Regie Possessioni, N/153
•	Piante dello Scrittoio delle Regie Possessioni – Serie TOMI, N/394, I. – II.
•	Piante moderne dei confini, N/155
•	Piante topografiche dello Scrittoio delle Regie Possessioni, N/154
•	Planimetria della Città di Firenze – jmenný rejstřík k mikrofilmu plánů Florencie uložených v archivu Archivio Topografico – Firenze com´era, M/4

Katastrální mapy
•	Catasto. Archivio del Catasto, N/92
•	Catasto generale toscano, N/241
•	Catasto generale toscano. Atti grafici. Cartoncini. M/12, jmenný rejstřík mikrofilmů, s. 8 – 31
•	Catasto generale toscano: Atti preparatori. N/294
•	Catasto generale toscano: Mappe. M/2, rejstřík mikrofilmů, s. 1 – 118
•	Catasto generale toscano, tavole indicative e campioni, M/12, rejstřík mikrofilmů, s. 1 – 7
•	Catasto Lorenese 1776 – 1834, N/369

Závěrem lze konstatovat, že možnost systematického studia fondů vztahujících se k Rodinnému archivu toskánských Habsburků v Národním archivu velkou měrou přispívá k pochopení vzniku a provenience dochované dokumentace a k jejímu snadnějšímu zpřístupňování.
V příštím roce by měl výzkum pokračovat ještě prostudováním některých zbývajících  materiálů z fondu „Segreteria e Ministero degli Esteri“, postupným studiem inventáře fondu „Imperiale e Reale corte“, S/43, důležitým pro pochopení výkonu vlády a okolností života dvora toskánských Habsburků, což se promítá v dokumentaci RAT. Studium však bude hlavně zaměřeno na průzkum florentského kartografického materiálu v konfrontaci s toskánskými mapami a plány v RAT.

III. Jednání a konsultace
Kromě studia jako každým rokem jsem vedla řadu významných a užitečných jednání.  Během studijního pobytu jsem měla možnost hovořit několikrát s ředitelkou Státního archivu ve Florencii s dr. Manno Tolu. Jednak jsme probíraly možnost účasti Dr. Ing. Michala Ďuroviče, vedoucího odd. péče o archivní fondy NA, na mezinárodní konferenci ke 40. výročí ničivé povodně ve Florenci, kterou ve Florencii pořádají Centro di fotoriproduzione legatoria  e restauro degli Archivi di Stato a Archivio di Stato di Firenze ve dnech 9. a 10. listopadu 2006. Jednak jsme ještě spolu odbornou archivářkou ASFi dr. Marinou Laguzzi, která má v ASFi pod svou správou fondy a sbírky s kartografickým materiálem, jednaly o jejich záměru instalovat na webové stránky ASFi, jak inventář „Miscellanea di Piante“, S/20, tak také inventář map a plánů toskánské Sbírky map a plánů z Rodinného archivu toskánských Habsburků, uložené v Národním archivu. Tato italská provizorní pomůcka vznikla v 80. letech minulého století, když za služebních cest uskutečněných v rámci kulturní dohody sepsali florentští archiváři 2/3 kartografické sbírky patřící do RAT. Na počátku 90. let nám 1 kopii tohoto svého strojopisného inventáře dali florentští kolegové k dispozici. V NA je však využíván správcem fondu jako neschválená pomůcka pro vnitřní potřebu. V současné době smlouvou o provedení práce je přepisován tištěný inventář florentské sbírky map a plánů (Miscellanea di Piante, S/20) a strojopisný inventář RAT, Sb. map a plánů do wordu a pak budou obě pomůcky převedeny do podoby, kterou vyžaduje instalace na webu k obecnému badatelskému využití. K tomu by v ASFi chtěli, pokud budou finance, nadigitalizovat soubor barevných diapositivů cca 200 map a plánů z RAT, které byly českou stranou v roce 1990 zapůjčeny na výstavu „ La Toscana dei Lorena nelle mappe dell´Archivio di Stato di Praga“ realizovanou v ASFi v roce 1991. Reprodukce tehdy vystavených map a plánů z RAT byly publikovány ve stejnojmenném katalogu. Fotodokumentaci si pořídil ASFi na základě dohody o zapůjčení těchto map a plánů mezi AS MVČR a Generálním ředitelstvím italských archivů v Římě. 
             Dále jsem se sešla s dr. Orsolou Gori a Dr. Dianou Toccafondi, ředitelkou Státního archivu v Pratu, a probíraly jsme problémy kolem definitivní podoby inventáře fondové části RAT, Petr Leopold. Byla jsem požádána oběma autorkami, abych jednak sama napsala do úvodních pasáží pomůcky příspěvek o fondu RAT, a jednak abych jejich jménem požádala ředitele archivní správy PhDr. Vácslava Babičku a ředitelku Národního archivu PhDr. Evu Drašarovou, CSc. o několik slov o spolupráci mezi oběma archivními institucemi pro předpokládaný tištěný výstup. 
           Kromě toho jsem využila přítomnosti dr. Toccafondi a požádala jsem ji, aby mi obstarala výtisk fotografického sborníku Archivio Fotografico Toscano, č. 1, 2004, který vydává Toskánský regionální fotoarchiv se sídlem v Pratu. Celé číslo bylo totiž věnováno metodickým pravidlům k pořádání, zpracování a uchování fotografických sbírek, včetně pravidel pro jejich zpracování na PC (konfrontace s programem Janus). 
           Během pobytu jsem jednala ještě s dalšími s florentskými archiváři: Stefano Vitali (instalace inventářů na webu ASFi, studijní cesta do NA v roce 2007), Francesco Martelli (poskytování konsultací o materiálu RAT italským badatelům), Carlo Vivoli (ředitel Státního archivu v Pistoji – možnost exkurze českých archivářů v roce 2007), Piero Marchi (konference ke 40. výročí povodně ve Florencii), Francesca Klein (plány digitalizace v ASFi), Irene Cotta (problémy studovny). Kromě toho mě dr. Vanna Arrighi předala disketu se záznamy nezpracovaných dodatků RAT, Leopold II., které sepsala za své studijní cesty do NA uskutečněné letos v září. Její záznamy budou využity při plánovaném pořádání a inventarizaci fondové části RAT, Leopold II., které v NA probíhá. 
               Bývalým archivářem ASFi, dnes profesorem na univerzitě v Lecce, Paolem Vitim jsem jednak probírala možnost otištění překladu článku M. Wannera o projektu archivního soupisu vedut a jednak napsání mého příspěvku do sborníku článků o posledním toskánském velkovévodovi Leopoldovi II. Prof. Viti zařídí otištění článku o soupisu vedut v italském historickém čtvrtletníku, který uveřejňuje především příspěvky o historickém bádání.
V Sieně jsem navštívila naši dlouholetou badatelku a spolupracovnici profesorku Lucii Bonelli Conenna a projednala jsem s ní další možnosti jejího studia RAT a spolupráci  při přípravě jejího projektu o rodinných vztazích mezi členy rodiny Leopoldova syna Ferdinanda IV., o nichž je v Itálii publikováno jen velmi málo.
V ASFi mě vyhledali prof. Angelo Raffa a prof. Hans Hirsch, kteří mě seznámili se svým projektem oslav ke 160. výročí narození arcivévody Ludvíka Salvátora Toskánského, které by chtěli v roce 2007 realizovat v Praze. Upozornila jsem oba profesory, že Národní archiv nechystá žádnou akci na rok 2007 k osobnosti Ludvíka Salvátora, protože již v uplynulých 10 letech realizoval 3 samostatné biografické výstavy k této osobnosti s využitím archiválií z RAT. (1997 – Lipari, 1998 Mallorca, 2005 – Brandýs n/L.)  Slíbila jsem, že zkontaktuji Mgr. Hochmalovou z výstavního oddělení Národní knihovny v Praze, protože v Klementinu je uložena rozsáhlá kolekce Ludvíkových děl, vydávaných v minulosti především v Praze. Pokud by se NA v příštím roce nějak podílel na výstavní akci, může poskytnou za obvyklých podmínek pouze kopie či dosud nevystavené originály několika doprovodných dokumentů osvětlujících Ludvíkovu životní pouť a jeho aktivity.  
              Kromě toho jsem se dne 2. 10. byla pozvána na vernisáž výstavy „La mente di Leonardo da Vinci“ instalované přímo v prostorách galerie Uffizi. 
Služební studijní cesta jako obvykle, jak po stránce studijní, tak  po stránce různých jednání s pracovníky ASFi, s profesorkou Bonelli Conenna ze Sieny a prof. Vitim,  přinesla řadu neocenitelných kontaktů, poznatků a zkušeností, které budou využity při práci s Rodinným archivem toskánských Habsburků v Národním archivu.